KUKOISTUSKAUDEN ROOMAN VALTAKUNTA ULOTTUI LAAJALLE -
AFRIKAN ERÄMAISTA -
ENGLANNIN POHJOISRAJALLE SAAKKA.
YLI NELJÄNNES MAAPALLON ASUKKAISTA ELI JA KUOLI -
CAESARIEN VALLAN ALLA.
TALVELLA 180 KEISARI MARCUS AURELIUKSEN -
12-VUOTINEN TAISTELU GERMANIAN BARBAARIHEIMOJA VASTAAN -
OLI LOPPUMAISILLAAN.
ROOMAN VOITON JA LOPULLISEN RAUHAN VÄLILLÄ -
OLI ENÄÄ VAIN YKSI LINNAKE.
Hyvä herra.
Kenraali.
Herra.
Laihoja ja nälissään.
-Eikö vieläkään mitään? -Ei merkkiäkään.
-Miten pitkään hän on ollut poissa? -Melkein kaksi tuntia.
Taistelevatko he?
Pian nähdään.
Käskin siirtämään katapultit edemmäksi!
-Ne ovat liian etäällä. -Etäisyys on oikea.
-Riski ratsuväelle... -On hallittavissa. Eikö niin?
He kieltäytyvät.
Heidän kannattaisi tunnustaa tappionsa.
Tunnustaisitko sinä, Quintus?
Tunnustaisinko minä?
Voima ja kunnia.
Kun annan merkin, päästä helvetti irti.
Ladatkaa katapultit.
Jalkaväki ryhmittyy.
-Jousiampujat valmiiksi. -Jousiampujat!
Nuolet jousiin!
Fratres!
Maximus!
Kolmen viikon päästä olen korjaamassa satoani.
Kuvitelkaa missä tulette olemaan, ja se toteutuu.
Rintama tiiviinä! Pysytään yhdessä.
Jos huomaatte ratsastavanne yksin -
vihreillä niityillä, aurinkoa kohti -
älkää enää murehtiko -
sillä olette tullut Elysioniin ja olette jo kuolleet!
Veljet!
Se mitä teemme eläessämme -
kaikuu ikuisuuteen.
Vetäkää!
Katapultit ovat valmiina!
Sytyttäkää nuolet!
Jännittäkää jouset!
Irti!
Miehet valmiina!
Pitäkää linja tiiviinä!
Irti!
Ladatkaa uudestaan!
Rintama tiiviinä!
-Jännittäkää! -Irti!
Pysytään yhdessä!
Roma victor!
Uskotko, että hän on kuolemaisillaan?
Hän on tehnyt kuolemaa jo 10 vuotta.
Ellei hän todella kuolisi, hän ei olisi kutsunut meitä.
Ehkä hänellä on meitä ikävä.
Entä senaattorit? Hän ei olisi kutsunut...
Hellitä!
En jaksa enää kuunnella juonittelujasi.
Hän on tehnyt päätöksensä. Hän aikoo julistaa sen.
Hän nimittää minut.
Aivan ensimmäiseksi aion -
kunnioittaa häntä hänen ylhäisyydelleen soveltuvilla kisoilla.
Aivan ensimmäiseksi minä otan kuuman kylvyn.
Ylhäisyytenne?
Olemme melkein perillä.
-Herra. -Missä keisari on?
Rintamalla. Taistelu on kestänyt jo 19 päivää.
Haavoittuneita palaa edelleen.
Hevoseni.
Hyvä herra.
Suukko?
Olet jälleen osoittanut urheutesi, Maximus.
Toivottavasti viimeistä kertaa.
Enää ei ole ketään jota vastaan taistella.
Aina on joku jota vastaan taistella.
Miten voin palkita Rooman suurimman kenraalin?
Päästäkää minut kotiin.
Ah, kotiin.
He kunnioittavat teitä, Caesar.
He kunnioittavat sinua, Maximus.
Jäinkö paitsi taistelusta?
Jäit paitsi sodasta.
Onnittelut, isäni.
Uhraan sata härkää kunniaksesi.
Säästä härät.
Juhli Maximusta, hän voitti.
-Kenraali. -Teidän ylhäisyytenne.
Rooma ylistää teitä ja minä tervehdin teitä veljenäni.
Siitä on aikaa, ystävä.
Ylhäisyys.
Isä, ottakaa käsivarteni.
Minun on aika lähteä.
Se Rooman loistosta.
Hieno taistelu.
Kenraali! Yhä elossa?
-Yhä elossa. -Jumalilla on huumorintajua.
-Jumalat rakastavat teitä. -Valerius.
Takaisin parakkeihin, vaiko Roomaan?
Palaan kotiin. Vaimo, poika, sadonkorjuu.
Maximus maanviljelijä. Sitä on vaikea uskoa.
Lika lähtee käsistä helpommin kuin veri, Quintus.
-Tässä hän on. -Teidän ylhäisyytenne.
Senaattori Gaius, senaattori Falco.
Varokaa Gaiusta. Hän kaataa korvaanne hunajaista myrkkyä.
Heräätte ja huomaatte hokevanne: ''Tasavalta!''
Miksei? Rooma perustettiin tasavallaksi.
Ja tasavallassa valta on senaatilla.
Mutta sehän ei toki häntä motivoi.
Mikä on kantanne, kenraali? Keisari vai senaatti?
Sotilaalla on etuoikeus katsoa vihollistaan silmiin.
Armeijan avulla saisitte poliittista valtaa.
Varoitin teitä. Pelastan teidät heiltä. Senaattorit.
Maximus.
Tulen tarvitsemaan hyviä miehiä kuten te.
Miten voin palvella?
Olette mies joka osaa käskeä.
Kun käskette, teitä totellaan, ja taistelut voitetaan.
Senaattorit vain juonittelevat ja pettävät.
Meidän täytyy pelastaa Rooma poliitikoilta.
Voinko luottaa tukeenne, kun aika koittaa?
Palaan kotiin heti kun isänne sallii.
Kotiin? Sen olette toki ansainnut.
Pysykää silti kuulolla. Saatan tarvita teitä piankin.
Lucilla on täällä. Tiesittekö sen?
Hän ei ole unohtanut teitä.
Ja nyt olette suurmies.
Jos olisit syntynyt mieheksi -
sinusta olisi tullut kelpo caesar.
Isä.
Olisit ollut voimakas.
Mutta olisitko oikeudenmukainen?
Olisin juuri sellainen kuin opetitte.
Miten matka sujui?
Pitkä ja epämukava. Miksi kutsuitte?
Tarvitsen apuasi. Sinun ja veljesi.
Luonnollisesti.
Hän on aina rakastanut sinua.
Ja -
tulee tarvitsemaan sinua enemmän kuin koskaan aikaisemmin.
Politiikka sikseen.
Kuvitellaan hetki, että olet rakastava tytär -
ja minä olen hyvä isä.
Mieluisa kuvitelma.
Huomenta.
Tarvitsen kolme hevosta lisää.
Kaksi! Kolme!
Neljä!
Yksi! Kaksi!
Kutsuitte, Caesar?
-Caesar? -Kerrohan, Maximus.
Miksi olemme täällä?
Rooman kunniaksi, herra.
Ah, niin.
Totta tosiaan.
Näetkö tuon kartan, Maximus?
Maailma jonka loin.
25 vuoden ajan -
vuodatin verta ja laajensin valtakuntaa.
Hallituskaudestani vain neljä vuotta on ollut rauhaa.
Neljä kahdestakymmenestä.
Ja miksi?
Kylvin tuhoa, en muuta.
Caesar, teidän elämänne...
Älä kutsu minua caesariksi.
Pyydän, tule.
lstu alas.
Puhutaan yhdessä -
niin kuin miehet.
No, Maximus -
puhu.
5 000 miestäni sotii jäisessä mudassa.
3 000 on haavoittunut, 2 000 ei koskaan palaa.
En suostu uskomaan, että he taistelivat turhaan.
Mitä sitten uskot?
He taistelivat teidän ja Rooman vuoksi.
Mikä on Rooma?
Olen nähnyt paljon muuta maailmaa.
Se on julma ja pimeä. Rooma on valo.
Et ole koskaan ollut Roomassa.
Et ole nähnyt, mitä siitä on tullut.
Teen kuolemaa, Maximus.
Kun mies tulee tiensä päätökseen -
hän haluaa nähdä, että elämällä oli tarkoitus.
Millaisena minut tullaan muistamaan?
Muistetaanko minut filosofina?
Sotilaana?
Tyrannina?
Vai olenko hallitsija, joka teki Roomasta Rooman?
Kerran meillä oli unelma nimeltä Rooma.
Sen sai vain kuiskata.
Jos siitä puhui kovempaa, se katosi -
se oli niin hauras.
Pelkään ettei unelma kestä talven yli.
Maximus -
kuiskataan yhdessä -
sinä ja minä.
Sinulla on poika.
Kerro kodistasi.
Se on vaatimaton paikka -
Trujillon kukkuloilla.
Vaaleanpunaisia kiviä, jotka lämpiävät auringossa.
Puutarha joka tuoksuu yrteiltä päivällä -
ja jasmiineilta illalla.
Portin takana on valtava poppeli.
Viikunoita, omenoita, päärynöitä.
Maa on mustaa. Musta kuin vaimoni hiukset.
Rypäleitä etelärinteellä, oliiveja pohjoisessa.
Villiponit leikkivät talon luona poikani kanssa.
Hän haluaa olla yksi niistä.
Miten pitkään olet ollut poissa?
2 vuotta, 264 päivää ja tämän aamun.
Kadehdin sinua, Maximus. Sinulla on hyvä koti -
jonka vuoksi taistella.
Vain yksi tehtävä -
jota pyydän ennen kuin palaat kotiin.
Mitä haluatte minun tekevän?
Haluan sinusta Rooman suojelijan kuolemani jälkeen.
Annan sinulle valtuudet sitä varten -
että palautat vallan Rooman kansalle -
ja lopetat korruption, joka on halvaannuttanut kaiken.
Hyväksytkö tämän suuren kunnian?
Koko sydämestäni, en.
Maximus -
juuri siksi sinun täytyy hallita.
Mutta prefekti tai senaattori -
joka tuntee kaupungin ja ymmärtää politiikkaa...
Sinua ei lahjota.
-Entä Commodus? -Hän on moraaliton.
Olet tiennyt sen pojasta pitäen.
Commodus ei osaa hallita.
Commodus ei saa hallita.
Sinä olet se poika, joka minulla olisi pitänyt olla.
Commodus hyväksyy päätökseni.
Hän tietää, että sinä hallitset armeijaa.
Tarvitsen aikaa.
Ymmärrän.
Toivon saavani suostumuksesi auringon laskuun mennessä.
Syleile minua poikanani.
Ja tuo vanhalle miehelle toinen huopa.
-Olet isäni suosiossa. -Armollinen rouva.
-Se ei aina ollut niin. -Monet asiat muuttuvat.
Monet, eivät kaikki.
Pysähdy, Maximus.
Haluan nähdä kasvosi.
-Näytät hämmentyneeltä. -Menetin monta miestä.
Mitä isä sinusta tahtoi?
Toivotti hyvää kotimatkaa.
Valehtelet.
Et ole koskaan osannut valehdella.
-En koskaan vakuuttanut sinua. -Totta.
Sinun ei koskaan tarvinnut.
Sotilaan elämä on yksinkertaisempaa.
Olenko mielestäsi sydämetön?
Mielestäni sinulla on selviytymisen lahjakkuus.
Maximus, pysähdy.
Onko todella noin tuskallista nähdä minut?
Ei. Olen taistelun uuvuttama.
Sinuun koskee nähdä isä niin hauraana.
Commodus uskoo isän julkistavan seuraajansa pian.
Palveletko veljeäni niin kuin palvelit isääni?
Tulen aina palvelemaan Roomaa.
Tiesitkö -
että muistan sinua rukouksissani.
Minäkin rukoilen.
Kuulin miehesi kuolemasta. Otan osaa.
-Kiitos. -Kuulin, että sinulla on poika.
On, Lucius.
Melkein kahdeksanvuotias.
Samoin on minun poikani.
Kiitän sinua rukouksistasi.
Pyydän johdatusta, esi-isät.
Siunattu Äiti, näytä minulle oikea suunta.
Siunattu Isä, ole vaimoni ja poikani turvana valppain miekoin.
Kerro heille, että elän vain nähdäkseni heidät jälleen.
Esi-isät, kunnioitan teitä -
ja yritän elää elämäni opettamallanne arvokkuudella.
Cicero.
Hyvä herra.
Tuntuuko velvollisuuden täyttäminen vaikealta?
Joskus teen mitä haluan.
Loput ajasta teen mitä täytyy.
Saattaa olla, ettemme pääsekään kotiin.
Oletko valmis tekemään velvollisuutesi Roomalle?
Olen, isä.
Sinusta ei tule keisaria.
Kuka viisaampi ja vanhempi ottaa paikkani?
Valta siirtyy Maximukselle -
joka hallitsee Roomaa -
kunnes senaatti on valmis johtamaan.
Roomasta tulee jälleen tasavalta.
-Maximus. -Aivan.
Oletko pettynyt päätökseeni?
Kirjoititte minulle kerran -
neljästä hyveestä.
Viisaus -
oikeudenmukaisuus -
mielen lujuus -
ja maltillisuus.
Minulla ei ole niistä ainuttakaan.
Mutta minulla on muita hyveitä.
Kunnianhimo.
Se hyve saa ylittämään itsensä.
Keksin ratkaisuja ja olen rohkea.
Ehkä en rintamalla, mutta on muunkin lajin rohkeutta.
Uskollisuuteni perhettäni -
ja teitä kohtaan.
Mutta hyveeni ovat teille merkityksettömiä.
Aivan kuin en olisikaan poikanne.
Commodus -
menet liian pitkälle.
Etsin jumalten kasvoja -
keinoja, jolla voisin miellyttää teitä ja tuottaa teille kunniaa.
Yksikin ystävällinen sana -
yksikin rakastava syleily -
jolloin puristaisitte minua rintaanne vasten -
olisi tuonut auringon sydämeeni tuhanneksi vuodeksi.
Mitä minussa vihaatte niin paljon?
Commodus.
Ainoa mitä koskaan halusin -
oli kunnioituksenne, Caesar.
-Isä. -Commodus.
Heikkoutesi poikana -
ovat minun epäonnistumisiani isänä.
Tule.
Isä!
Olisin teurastanut koko maailman -
jos olisitte rakastanut minua!
Keisari kutsuu teitä viipymättä.
Murehdi kanssani, veli.
Suuri isämme on kuollut.
Miten hän kuoli?
Lääkäreiden mukaan kuolema oli tuskaton.
Hengitys pysähtyi kesken unen.
Isä.
Keisari pyytää uskollisuuttasi, Maximus.
Tartu käteeni.
Tarjoan sitä vain kerran.
Quintus.
Eläköön, Caesar.
Tarvitsen senaattoreiden apua.
-Herätä Gaius ja Falco. -Gaius ja Falco.
Miekka.
Varovaisuutta, Maximus. Tuo ei ollut sopivaa.
Miksi? Keisari murhattiin.
Keisari koki luonnollisen kuoleman.
-Miksi olet aseissa, Quintus? -Vartijat!
Pyydän, älä taistele.
Olen pahoillani, Caesar on puhunut.
Ratsastakaa auringon nousuun -
sitten tapatte hänet.
Katso minuun, Quintus!
Lupaa, että huolehdit perheestäni.
Tapaat perheesi tuonpuoleisessa.
Polvistu.
Siunattu Isä, vartioi vaimoani ja poikaani.
Kerro heille, että elän vain nähdäkseni heidät jälleen.
Antakaa edes kunniallinen kuolema.
Sotilaan kuolema.
Joskus kuura tekee terän tahmeaksi.
Vartija!
Miten pitkään olit poissa?
2 vuotta, 264 päivää ja tämän aamun.
Siunattu Isä, vartioi vaimoani ja poikaani.
Yritän elää niin arvokkaasti kuin minua opetit.
Kerro heille, että elän vain nähdäkseni heidät jälleen.
...valppain miekoin, kaikki muu on tuhkaa ja ilmaa.
Kuiskaa heille, että elän vain nähdäkseni heidät jälleen.
Kaikki muu on tuhkaa ja ilmaa.
Isä!
Älä kuole.
Tapaat heidät jälleen.
Et vielä.
Ei. Ne puhdistavat haavasi. Odota, niin näet.
Älä kuole vielä.
He syöttävät sinut leijonille.
Leijonat ovat arvokkaampia.
Onko jo parempi?
Puhdas, näetkö?
ZUCCHABAR - ROOMAN PROVlNSSl
Proximo! Vanha ystäväni.
Jokainen päivä on suuri, kun sinä olet täällä -
mutta tämä päivä on onnekkain.
Kirahvit jotka möit minulle eivät pariudu.
Ne vain kävelevät ja syövät, mutta eivät pariudu.
Möit minulle kummalliset kirahvit.
-Tahdon rahani takaisin. -Ei tipu.
-Teen sinulle tarjouksen. -Mistä?
Tule vilkaisemaan uutta karjaani.
Taisteleeko heistä kukaan? Kisa tulossa.
Jotkut ovat hyviä taistelemaan, toiset kuolemaan.
Tarvitset molempia.
Ylös.
Mikä on ammattisi?
Olin metsästäjä.
Toin hänet Karthagon suolakaivoksilta.
lstu alas.
Legioonalainen.
-Karkuri. -Entä sitten?
Hän on espanjalainen.
Otan kuusi. Maksan heistä tuhat.
Tuhat? Numidialainen yksistään on kahden tuhannen arvoinen.
Nämä orjat mätänevät.
Se lisää makua. Odota!
Voimme neuvotella.
Maksan 2 000 miehistä ja 4 000 pedoista.
Yhteensä 5 000 vanhalle ystävälle.
Kiirehtikää! Miten pian pääsen kotiini?
Minä olen Proximo.
Minusta tulee teille läheisempi seuraavien -
elämänne viimeisten surkeiden päivien aikana -
kuin se narttu, joka toi teidät tähän maailmaan.
En maksanut teistä täyttä hintaa seuran vuoksi.
Maksoin jotta hyötyisin kuolemastanne.
Aivan kuin äitinne elämänne alussa -
minä olen elämänne lopussa.
Ja kun kuolette, ja kuolemaan te tulette -
siirrytte tuonpuoleiseen kuullessanne...
Gladiaattorit -
teen teille kunniaa.
Punainen.
Keltainen.
Hyvä.
Punainen.
Espanjalainen.
Riittää tältä kerralta!
Hänen aikansa koittaa vielä.
Seuraava.
Espanjalainen.
Miksi et taistele?
Meidän kaikkien täytyy taistella.
Minä en taistele.
En kuulu tänne. Olen kirjuri. Kirjoitan sanoja ylös -
ja puhun seitsemää kieltä.
Hyvä.
Huomenna voit huutaa seitsemällä kielellä.
Ehkä kirjuri voittaa vapautensa.
Vapauden?
Mitä minun on tehtävä?
Mentävä areenalle ja tapettava minut.
Ja hänet -
ja numidialainen -
ja karkuri.
Ja sata muuta.
Kun vastustajia ei enää ole, olet vapaa.
En pysty siihen.
Etkö?
Mutta minä pystyn.
Merkitseekö tuo jumaliasi?
Eikö se suututa heitä?
Jumalat ovat puolellasi.
Punainen on jumalten väri.
Tarvitset heitä tänään.
Proximo!
Johdatko vielä germaanin avulla?
Yleisö pitää barbaarista.
Hän myös tekee minusta rikkaan.
Onko tuo numidialainen taistellut aiemmin?
Tämä on ensimmäinen kerta.
Entä tuo työläinen ja sotilas?
Tuo espanjalainen voisi olla eunukki, niin vähään hän pystyy.
500 sestertiusta vetoa, että numidialaisen ja espanjalaisen joukkue voittaa.
Tuhat vetoa sen puolesta, että numidialainen voittaa yksin.
Pitääkö minun lyödä vetoa omaa miestäni vastaan?
Se ei ole sopivaa.
Entä jos panos on 2 000?
Jotkut teistä ajattelevat, etteivät viitsi taistella -
ja jotkut teistä eivät osaa.
Kaikki sanovat niin, kunnes ovat areenalla.
Kuunnelkaa.
Tapa!
Työntäkää tämä toisen miehen lihaan -
ja yleisö hurraa teille.
Ja te -
saatatte rakastaa heitä -
juuri sen vuoksi.
Käytännössä olemme kaikki jo kuolleita.
Emme voi valita miten -
mutta voimme valita, miten kohtaamme kuoleman niin -
että meidät muistetaan -
miehinä.
Vauhtia!
Vasemmalla, nostakaa kilpenne!
Oikealla, nostakaa miekkanne!
Tapa! Tapa!
Pareittain, punainen ja keltainen.
Seuraava!
Vauhtia!
Vallananastaja!
-Mene matkoihisi! -Et hallitse meitä, Commodus!
Hän palaa Rooman valloittajan elkein. Mitä hän on valloittanut?
Anna hänelle aikaa, Gracchus. Hän on nuori.
Hän saattaa tehdä hyvää.
Sinulle vai Roomalle?
Mene äitisi luokse, Lucius. Hän haluaisi niin.
-Lucius! -Äiti!
Eläköön, Caesar.
Senaattorit.
Rooma tervehtii uutta keisaria.
Uskolliset alamaisenne toivottavat tervetulleeksi, ylhäisyys.
Kiitos, Falco.
Toivoakseni uskolliset alamaiset eivät tulleet liian kalliiksi.
-Caesar. -Gracchus.
Rooma iloitsee paluustanne.
On paljon asioita, jotka vaativat huomionne.
Järjestys, huomio!
Senaatti on laatinut teitä varten erilaisia protokollia -
joissa esitellään kaupungin monet epäkohdat -
alkaen terveydenhoidosta kreikkalaisessa korttelissa -
jolla ehkäistään ruton leviäminen.
Joten, jos Caesar...
Et taida tajuta, Gracchus.
Se juuri taitaakin olla ongelma.
Isäni käytti jokaisen hetkensä perehtyen -
filosofiaan ja kirjoihin.
Aamuyön tunteina hän luki senaatin lausuntoja.
Samaan aikaan ihmiset unohdettiin.
Mutta senaatti ovat ihmiset -
valittu puhumaan ihmisten puolesta.
Ne ihmiset eivät syö yhtä hyvin kuin sinä, Gracchus -
eikä heillä ole yhtä ihania rakastajattaria, Gaius.
Tunnen alamaiseni.
Ehkä olisitte niin hyvä ja opettaisitte meitä -
laajaan kokemukseenne nojaten.
Kutsun sitä rakkaudeksi.
Olen heidän isänsä. Ihmiset ovat lapsiani.
Puristan heitä tiukasti rintaani vasten.
Oletteko syleillyt ruttoon kuolevaa, herra?
Jos vielä keskeytätte, takaan -
että te tulette syleilemään.
Veljeni on hyvin väsynyt.
Jättäkää lista minulle. Caesar tulee tekemään kaiken minkä Rooma vaatii.
Arvoisa rouva, kuten aina, olen palveluksessanne.
Miten he julkeavat opettaa minua?
Senaatilla on paikkansa.
He vain puhuvat ja puhuvat.
Pitäisi olla vain sinä ja minä, ja Rooma.
Älä edes kuvittele. Senaatti on ollut aina.
Rooma on muuttunut.
Keisarikuntaa hallitsee keisari.
-Jätä ihmisille... -Heidän kuvitelmansa?
Heidän perinteensä.
Isän sota barbaareja vastaan...
Hän myönsi sen turhaksi. Mutta ihmiset rakastivat häntä.
lhmiset rakastavat voittoja.
Miksi? He eivät nähneet taisteluja.
He eivät välitä Germaniasta.
He välittävät Rooman suuruudesta.
''Rooman suuruus.''
Mikä sen on?
Se on idea. Suuruus.
-Suuruus on visio. -Aivan niin, visio.
Etkö näe, Lucilla?
Annan heille vision Roomasta ja he tulevat rakastamaan minua.
He unohtavat pian kuivien ukkojen seremoniat.
Annan ihmiselle heidän elämänsä kauneimman vision.
GLADlAATTORElTA - VÄKlVALTAA
Punaista ja valkoista viiniä nautinnoksi!
Kisoja.
150 päivää kisoja.
Hän on ovelampi kuin uskoin.
Ovela. Koko Rooma nauraisi hänelle -
elleivät he pelkäisi hänen vartijoitaan.
Pelko ja ihailu ovat väkevä yhdistelmä.
Luuletko todella, että ihmiset vietellään näin?
Hän tuntee Rooman. Rooma on mellastava väkijoukko.
Järjestä viihdettä ja he unohtavat todellisuuden.
Riistä heiltä vapaus, silti he hurraavat.
Rooman sykkivä sydän ei ole senaatti.
Se on Colosseumin hiekka.
Hän tuo kuoleman -
ja he rakastavat häntä siitä.
Sinä tapat lakkaamatta.
Väkijoukko ei halua teurastajaa vaan sankarin.
Haluamme, että he tulevat uudelleen.
Älä vain hakkaa heitä kappaleiksi. Muista, että olet viihdyttäjä.
Espanjalainen.
Viihdytä siis!
Ettekö te viihdy?
Ettekö ole täällä tämän vuoksi?
Espanjalainen!
Mitä haluat?
Tyttö?
Poika?
-Kutsuit minut. -Niin kutsuin.
Olet hyvä, espanjalainen, muttet tarpeeksi hyvä.
Voisit olla loistava.
Tapan koska vaaditaan tappamaan. Se riittää.
Ehkä provinssissa, mutta ei Roomassa.
Nuori keisari on järjestänyt kisanäytäntöjä -
isänsä Marcus Aureliuksen muistoksi.
Minua se huvittaa -
sillä se oli Marcus Aurelius, viisas -
kaikkitietävä Marcus Aurelius, joka lakkautti kisat.
Viisi vuotta olen yrittänyt raapia kokoon elantoa -
kirpunsyömissä kylissä.
Palaamme vihdoin sinne minne kuulumme -
Colosseumiin.
Näkisitpä Colosseumin, espanjalainen.
Viisikymmentätuhatta katsojaa -
seuraa miekkasi jokaista liikettä -
kuoliniskuasi odottaen.
Hiljaisuus ennen iskuasi ja meteli sen jälkeen.
Se nousee. Se kohoaa ylös -
kuin myrsky.
Aivan kuin olisit ukkosen jumala.
-Sinä olit siis gladiaattori? -Niin olin.
Voititko vapautesi?
Kauan sitten keisari -
antoi minulle rudiksen.
Se on puinen miekka.
Vapauden symboli.
Hän kosketti olkapäätäni ja olin vapaa.
Tunsitko Marcus Aureliuksen?
En sanonut tunteneeni. Hän kosketti olkapäätäni kerran.
Kysyit mitä haluan.
Minäkin haluan seistä keisarin edessä -
niin kuin sinä.
Sitten kuuntelet minua. Ota opiksesi.
En ollut paras, koska tapoin nopeasti.
Olin paras, koska yleisö rakasti minua.
Voita yleisö puolellesi, niin voitat vapautesi.
Aion voittaa yleisön.
Annan heille jotain, mitä he eivät ole nähneet.
Menemme Roomaan yhdessä -
käymään verisiä taisteluita.
lmemme Rooman rintoja -
kunnes olemme lihavia, emmekä jaksa enää imeä.
Sitten -
kun riittävästi miehiä on kuollut -
ehkä sinä saat vapautesi.
Käytä tätä.
Jossain tuolla on minun maani.
Minun kotini.
Vaimoni laittaa ruokaa.
Tyttäreni kantavat vettä joesta.
Näenkö heitä koskaan?
En usko.
Uskotko, että näet heidät tuonpuoleisessa?
Uskon.
Mutta minä kuolen pian.
He eivät kuole vielä vuosiin.
Minun täytyy odottaa.
Mutta odottaisit?
Totta kai.
Katsohan -
minun vaimoni -
ja poikani odottavat minua jo.
Tapaat heidät jälleen. Mutta et vielä.
Et vielä.
-Ellei... -Ei vielä.
Ei vielä.
Tuolla se on.
Ulos.
Vauhtia, ulos!
Hyvä nähdä jälleen, vanha veikko.
Tuo minulle onnea.
Oletko koskaan nähnyt mitään tuollaista?
En tiennyt, että ihminen voi moista rakentaa.
Voita yleisösi.
Sisäpuolelle! Liikettä.
Sisäpuolelle!
Hän nukkuu hyvin, koska häntä rakastetaan.
Tule, on myöhä.
Teen Roomasta kaikkien aikojen ihmeen.
Sitä Gracchus ja hänen ystävänsä eivät tajua.
Kaikki toiveeni halkovat pääni palasiksi.
Nauti tämä.
Ajankohta on oikea.
Voisin julistaa senaatin hajoamisen -
isäni kunniaksi järjestetyissä kisoissa.
Pitäisikö minun?
Onko kansa valmis?
Sinun täytyy levätä.
Pysytkö vierelläni?
Pelkäätkö vieläkin pimeää?
Pelkään.
Aina.
-Ole vierelläni tänään. -Tiedät, etten voi.
Suutele minua edes.
Nuku, veli.
Kuurot ja mykät palvelijat -
varmistavat hieman pidemmän elämän.
Oppineita pidätetään.
Kaikkia, jotka uskaltavat puhua, jopa satiirikkoja ja kronikoitsijoita.
Ja matemaatikkoja.
Kaikki joutuvat areenalle ruoaksi.
Senaatti ei hyväksynyt poikkeustilalakia.
Pretoriaanikaarti vastaa terrorista.
Pelkään mennä ulos pimeän tultua.
Sinun pitäisi varoa tekemisiäsi enemmän päiväsaikaan.
Senaatti on täynnä hänen vakoojiaan. Heitä johtaa huoramestari Falco.
Mutta mitä hän aikoo? Se vaivaa minua.
Hän viettää päivänsä kokonaan -
suunnittelemalla festivaalia isäsi kunniaksi.
Hän laiminlyö tärkeimmätkin hallituksen tehtävät.
Mitä hän sitten suunnittelee?
Ja millä kaikki maksetaan?
Päivittäiset kisat maksavat omaisuuden, mutta uusia veroja ei ole määrätty.
Tulevaisuus.
Tulevaisuus maksaa siitä.
Hän on alkanut myydä viljavarastoja.
Tuo ei voi olla totta.
Hän myy Rooman viljavarastoja.
Kansa näkee nälkää kahden vuoden sisällä.
Toivottavasti se nauttii kisoista -
sillä pian se kuolee niiden takia.
-Rooman on saatava tietää. -Miten?
Hän hajottaa senaatin.
Kuka kertoo heille, ennen kuin on liian myöhäistä? Sinäkö, Gracchus?
Vaiko sinä, Gaius?
Pidätkö senaatissa puheen, jossa tuomitset veljeni?
Ja näen sitten perheesi Colosseumilla?
Kuka uskaltaisi tehdä sen?
Olen elänyt pelon kourissa joka päivä -
koska poikani on vallanperillinen.
Veljeni on kuoltava.
Quintus ja pretoriaanikaarti voisivat kaapata vallan.
Ei. Katkaise käärmeen pää, niin se ei voi iskeä.
Lucilla, Gaius on oikeassa.
Onnistumme vasta sitten, kun pretoriaanikaarti on vaaraton.
Emmekö siis tee mitään?
Emme, lapsi. Me vaikenemme.
Me valmistaudumme.
Niin kauan kuin kansa kannattaa häntä, meitä ei kuunnella.
Olemme kuin ilmaa.
Mutta hän saa vihollisia päivä päivältä enemmän.
Eräänä päivänä vihollisia on enemmän kuin ystäviä.
Sinä päivänä me toimimme.
Silloin me iskemme.
Mutta ennen sitä -
me olemme levollisia.
Olemme tottelevaisia.
Ja kavalia.
Liikettä!
Nyt riittää.
Keisari haluaa kisoja, enkä aio uhrata parhaita miehiäni.
Kansa janoaa verta ja keisari juottaa sitä heille.
-Saat Karthagon taistelun. -Karthagon teurastuksen!
Mikset mene vankilaan ja poimi kerjäläisiä ja varkaita?
Olemme tehneet sen.
Jos haluat valtakunnan parhaat gladiaattorit -
saat maksaa tuplahinnan.
Saat maksun josta sovittiin, tai sopimus raukeaa.
Eikö miellytä?
Voit ryömiä takaisin sontaläjään, josta tulit.
Cassius, pyydän. Voit vapauttaa meidät.
Oletteko se, jota kutsutaan espanjalaiseksi?
Olen.
Teitä sanotaan jättiläiseksi.
Murskaatte miehen kallon yhdellä kädellä.
Miehen? En.
Pojan kylläkin.
-Onko Espanjassa hyviä hevosia? -Jotkut parhaista.
Tämä on Argento ja tämä Scarto.
Ne olivat hevosiani.
Ne vietiin minulta.
Pidän teistä, espanjalainen. Pidän teille peukkuja.
-Saatko katsoa kisoja? -Enoni sanoo, että se vahvistaa minua.
-Mitä isäsi sanoo? -Isäni on kuollut.
Mestari Lucius, lähdetään.
Minun täytyy mennä.
Nimesi on Lucius?
Lucius Verus, isäni mukaan.
Laskekaa!
Claudius!
-Niin? -Lisää kilpiä!
Hyvä on.
Kun keisari saapuu, tehkää hänelle kunniaa -
ja tervehtikää yhtä aikaa.
Älkää koskaan kääntäkö selkäänne keisarille.
Menkää ja kuolkaa kunnialla.
Tervehdys, mahtava Caesar!
Caesar!
Me kuolevat tervehdimme teitä!
Tänä päivänä -
palaamme pyhään antiikkiin -
ja luomme eteenne -
mahtavan Karthagon tuhon!
Zaman paljaalla tasangolla -
seisoi Hannibal-barbaarin -
voittamaton armeija.
Julmat ammattisoturit -
eläimellisistä kansoista -
taipuivat armottoman tuhon -
alla.
Keisarinne ylpeänä esittää -
barbaarien lauman!
Onko kukaan ollut armeijassa?
Taistelin kanssanne Vindobonassa.
Sitten voit auttaa minua.
Mitä tahansa porteista tuleekin -
meillä on parempi selviämisen mahdollisuus jos pysymme yhdessä.
Ymmärrättekö?
Jos pysymme yhdessä, säilymme hengissä.
Keisari ylpeänä esittää -
Scipio Africanuksen legioona!
Kuolemaan!
Tapa!
Pysykää lähellä!
Yhteen!
Pysykää lähellä. Kahteen riviin!
Ei mitään mahdollisuutta.
Lukitkaa kilvet yhteen! Pysykää yhdessä!
Pitäkää suoja!
Yhdessä!
Hyvin tehty!
Pitäkää suoja! Matalalla!
Juuri noin!
Hagen!
Tuo rivi vaunujen suuntaan! Tämä rivi pysyy kanssani!
Nopeasti!
-Häipykää sieltä. -Vauhtia!
Maximus!
Yksi rivi!
Me voitamme!
Historian tuntemukseni on vähän hatara, Cassius.
Eikö barbaarien pitänyt hävitä Karthagossa?
Kyllä, herra.
Suokaa anteeksi.
Ei haittaa, nautin yllätyksistä.
Kuka hän on?
Kutsuvat häntä espanjalaiseksi.
Tapaan hänet.
Kyllä, herra.
Tervehdys barbaareille!
Riviin! Aseet valmiiksi.
Pudottakaa aseenne.
Gladiaattori, keisari kysyy teitä.
Olen keisarin palveluksessa.
Nouskaa toki.
Olet maineesi veroinen.
Voitokkaampaa gladiaattoria tuskin löytyy.
Tämä nuorimies sanoo, että olet uudestisyntynyt Hektor -
vai oliko se Herkules?
Mikset paljasta henkilöllisyyttäsi?
Kai sinulla on nimi?
Nimeni on Gladiaattori.
Miten julkeat näyttää minulle selkäsi? Orja!
Riisu kypäräsi ja kerro nimesi.
Olen Maximus Decimus Meridius.
Pohjoisen armeijan komentaja -
Felix-legioonan kenraali -
oikean keisari Marcus Aureliuksen uskollinen palvelija.
Murhatun pojan isä -
murhatun vaimon aviomies -
joka saa kostonsa tässä elämässä tai tulevassa.
Aseet!
Elä!
Vartijat, lepo!
Maximus!
Isä.
Miksi hän on yhä elossa?
En tiedä.
Hänen ei pitäisi olla elossa.
Se vaivaa minua.
Se piinaa minua todella.
Tein mitä minun piti.
Jos isä olisi saanut tahtonsa, valtakunta olisi tuhon oma.
Tajuathan sen?
Tajuan.
Mitä tunsit, kun näit hänet?
En tuntenut mitään.
Hänhän haavoitti sinua syvästi.
Ei enempää kuin minä häntä.
Minulle valehdeltiin Germaniassa.
He kertoivat, että hän on kuollut.
Jos he valehtelevat minulle, he eivät kunnioita minua.
Elleivät he kunnioita minua, miten he voivat rakastaa minua?
Sinun täytyy antaa joukkojen tietää -
että heidän valheensa ei jää rankaisematta.
Siskoparka.
En haluaisi olla vihollisesi.
Mitä aiot tehdä?
Tätä tietä.
Rikkaat rouvat maksavat hyvin sankareiden seurasta.
Tiesin, että veljesi lähettäisi tappajat.
En aavistanut, että hän lähettäisi parhaimman.
Maximus, hän ei tiedä.
Perheeni poltettiin ja ristiinnaulittiin elävältä.
-En tiennyt mitään... -Älä valehtele!
ltkin heidän puolestaan.
Aivan kuten itkit isääsi?
Siitä päivästä lähtien olen elänyt pelossa.
Ei voi surra isäänsä veljensä pelossa.
Elää kauhussa päivän jokainen hetki -
koska poikasi perii vallan.
Miten olenkaan itkenyt.
Minun poikani oli viaton.
Niin on minunkin.
Täytyykö minunkin poikani kuolla, ennen kuin luotat minuun?
Mitä merkitystä sillä on, luotanko vai en?
Jumalat ovat säästäneet sinut. Etkö ymmärrä?
Tänään näin, miten orjasta tuli keisaria mahtavampi.
Jumalat säästäneet?
Tehtäväni on huvittaa väkijoukkoja.
Se juuri on valtaa.
Väkijoukko on Rooma.
Kun Commodus hallitsee heitä, hän hallitsee kaikkea.
Kuuntele minua.
Veljelläni on vihollisia, senaatti ennen kaikkea.
lhmiset seurasivat häntä -
kunnes sinä tulit ja nousit häntä vastaan.
He vastustavat häntä, mutta eivät tee mitään.
On poliitikkoja, jotka ovat omistaneet elämänsä Roomalle.
Varsinkin yksi.
Suostutko tapaamaan hänet?
Et taida ymmärtää.
Saatan kuolla tänä yönä, tai huomenna areenalla. Minä olen orja!
En voi vaikuttaa mihinkään.
Tämä mies haluaa samaa kuin sinä.
Murhauttakoon sitten Commoduksen!
Tunsin kerran miehen -
jalon -
periaatteiden miehen, joka rakasti isääni -
ja isäni häntä.
Hän palveli Roomaa hyvin.
Sitä miestä ei enää ole.
Veljesi ansiosta.
Anna minun auttaa sinua.
Kyllä, sinä voit auttaa minua.
Unohda että tunsit minut, äläkä tule tänne enää.
Vartija! Rouva on lähdössä!
Mikä on nimesi?
Julian Crassus.
Nimi?
Marcus, herra.
Isäni nimi.
He tiesivät Maximuksen paenneen, kun löysivät neljän miehen ruumiit.
He luulivat sitä barbaarien yllätyshyökkäykseksi.
He ovat hyviä miehiä, uskollisia keisarille.
Nuolet valmiiksi!
Tähdätkää!
Ehkä sinä tiesit -
mutta et kertonut minulle.
-Minä en tiennyt. -Etkö?
Kenraali määrää aina kaikesta.
Hänellä on käskyvalta, eikö olekin?
On, Caesar.
Anna sitten käsky. Sano se.
Ampukaa!
Maximus.
Johdit legioonia, voitit taisteluita.
-Niin. -Germaniassako?
Monissa maissa.
Kenraali!
Nimelläsi on mahtava kaiku.
Hänen täytyy tappaa nimesi, ennen kuin hän tappaa sinut.
Tuolla.
-Senaattori Gaius. -Tervehdys.
Senaattori Gracchus.
En uskonut rahvaanomaisten kansanhuvien kiinnostavan.
En uskottele olevani kansanmies.
Yritän olla mies kansaa varten.
Caesar!
Roomalaiset!
Antiokian neljäntenä päivänä -
juhlimme 64. kisapäivää.
Majesteettimme armosta -
juhlistamme Rooman kansalle omistettua päivää -
historiallisella päätöstaistelulla.
Viiden vuoden poissaolon jälkeen -
Caesar tuo eteenne -
ainoan voittamattoman sankarin -
Rooman historiassa.
Legendaarisen Tigris Gallialaisen!
Hän tietää, miten väkijoukkoa manipuloidaan.
Marcus Aureliuksella oli unelma Roomasta.
Tämä ei ole se unelma.
Marcus Aurelius on kuollut.
Me kuolevaiset olemme vain varjoa ja tuhkaa.
Varjoa ja tuhkaa, Maximus!
Antonius Proximon kuulusta harjoituskoulusta -
Caesar tarjoaa teille -
Aelius Maximuksen!
He pitävät häntä yhtenä omistaan.
Väki on ailahtelevaa. Hänet unohdetaan kuukaudessa.
Paljon nopeammin.
Olen järjestänyt asian.
Me kuolevat tervehdimme teitä!
Olemme puolellasi, Maximus!
Anna mennä! Tapa se!
Vedä! Vedä!
Irti! Irti!
-Suolista hänet! -Tapa!
Tapa!
Maximus Armollinen!
Maximus!
Riviin, aseet valmiiksi!
Mitä minä teen kanssasi?
Et yksinkertaisesti suostu kuolemaan.
Olemmeko niin erilaiset?
Tapat kun sinun täytyy, aivan kuin minä.
Jäljellä on vain yksi tapettava.
Tee se sitten nyt.
Kuulin, että poikasi -
vikisi kuin tyttö, kun hänet naulittiin ristille.
Ja että vaimosi -
voihki kuin huora -
kun he raiskasivat hänet. Uudestaan, uudestaan -
ja uudestaan.
Pöyhkeä elämänne on pian lopussa -
teidän ylhäisyytenne.
Kenraali!
-Kenraali! -Cicero!
-Missä leirisi on? -Ostiassa.
-Rakastamme sinua, Maximus! -Ylistäkää voittajaa!
Kerro miehille, että elän. Löydä minut!
-Liikettä! -Löydä minut!
Voivatko he kuulla sinua?
-Ketkä? -Perheesi tuonpuoleisessa.
-Kyllä. -Mitä kerrot heille?
Kerron pojalleni -
että näen hänet pian -
ja että pitää kantapäänsä alhaalla ratsastaessaan.
Ja vaimolleni...
Se ei kuulu sinulle.
Nyt he rakastavat Maximusta hänen armollisuutensa vuoksi.
Jos tapan hänet nyt, se tekee minusta julman.
Koko juttu on painajainen.
Hän uhmaa sinua.
Hänen jokainen voittonsa on uhmaa.
Väkijoukko näkee sen ja niin näkee myös senaatti.
Hänen jokainen elinpäivänsä lisää kansan voimantunnetta.
-Tapa hänet. -En.
En tee hänestä marttyyriä.
Kun menin tänään senaattiin -
kerroin heille tarkoituksella, että kisat maksetaan viljavarastoilla.
Huomasitko, mitä tapahtui?
-Ei mitään. -Aivan, ei mitään.
Ei yhtäkään vastustavaa sanaa.
Jopa julkea senaattori Gracchus oli hiljaa kuin hiiri.
Miksi?
Minulle on kerrottu merikäärmeestä -
joka kohtaa vihollisensa hyvin erikoisella tavalla.
Se makaa merenpohjassa kuin haavoittunut.
Kun vihollinen lähestyy -
se makaa yhä liikkumatta.
Viholliset näykkivät palasia siitä -
mutta käärme ei liikahda.
Joten -
makaamme liikkumatta -
ja annamme vihollisten purra.
Jokaista senaattoria on vakoiltava.
Cicero, en uskonut näkeväni sinua enää koskaan.
-Luulin, että olit kuollut. -Läheltä piti.
-Miten pitkään miehet ovat Ostiassa? -Koko talven.
-Miltä he näyttävät? -Lihavilta ja tympääntyneiltä.
-Kuka heitä johtaa? -Joku typerys Roomasta.
Miten nopeasti he olisivat taisteluvalmiina?
Sinua varten huomenna.
Tee minulle palvelus.
Tulkaa katsomaan kisoja.
Jos ette ole olleet areenalla, näette esityksen täällä.
Mahtava Maximus voittaa keisarin.
Mitä teemme? Hän uhmaa jokaista -
tekemällä hänelle tämän, he...
Hyvänen aika!
-Hänet on voitettu! -Antakaa tietä!
Hyvä rouva, palvelin isäänne Vindobonassa.
-Sivuun! -Arvoisa rouva!
Palvelin isäänne Vindobonassa.
Menkää matkoihinne!
Palvelin kenraali Maximusta. Ja palvelen edelleen.
Seis!
Väistykää.
Kenraali suostuu tapaamaan poliitikkonne.
-Uskollisuudestanne, sotilas. -Kiitos, armollinen rouva.
Jättäkää meidät.
Senaattori Gracchus.
Kenraali.
Toivon, että saapumiseni riittää vakuuttamaan -
että voitte luottaa minuun.
-Onko senaatti takananne? -Senaatti?
Kyllä, voin puhua senaatin puolesta.
Voitteko ostaa vapauteni ja salakuljettaa minut Roomasta?
Miten kauas?
Kaupungin muurien ulkopuolelle.
Siellä odottavat hevoset viedäkseen minut Ostiaan. Armeijani on siellä.
Seuraavana iltana palaan 5 000 miehen kanssa.
Mutta joukoilla on uudet komentajat -
jotka palvelevat Commodusta.
Jos mieheni näkevät minut elossa, he palvelevat minua.
Tämä on hulluutta.
Sataan vuoteen ei mikään armeija ole hyökännyt Roomaan.
En aio vaihtaa yhtä diktaattoria toiseen.
Puheiden aika on ohi, senaattori.
Entä voittonne jälkeen? Mitä sitten?
Te ja 5 000 soturianne poistutte?
Minä poistun.
Sotilaat jäävät turvaksenne senaatin komennuksessa.
Niinkö?
Kun Rooma on teidän, palautatteko sen kansalle?
Miksi?
Se oli kuolevan miehen viimeinen tahto.
Tapan Commoduksen.
Rooman kohtalo jää teidän käsiinne.
Marcus Aurelius luotti teihin.
Hänen tyttärensä luottaa teihin.
Minä luotan teihin.
Aikaa ei ole paljon.
Tarvitsen kaksi päivää -
niin olette vapaa.
Ja kenraali -
pysykääkin elossa -
tai minä kuolen.
Meidän täytyy lähteä.
Hän odottaa sinua. Seiso jättiläispatsaan juurella.
Hän löytää sinut.
Se ei tule toimimaan.
Keisari tietää liikaa.
Ja minulle -
tämä muuttuu vaaralliseksi.
Saat palkkiosi, kun palaan.
Saat sanani.
Sanasi? Entä ellet palaa?
Muistatko, mitä luottamus merkitsi?
Luottamus?
Kehen minä voisin luottaa?
-Tapan Commoduksen. -Miksi tahtoisin sitä?
Hän tekee minusta rikkaan.
Tiedän kyllä. Olet sanojesi mittainen mies.
Tiedän, että kuolisit kunnian vuoksi.
Kuolisit Rooman vuoksi.
Kuolisit esi-isiesi muiston vuoksi.
Mutta minä toisaalta -
olen viihdyttäjä.
Vartija!
Hän tappoi miehen, jolta sait vapautesi.
Vartijat, herra.
Pysähtykää!
Missä olet ollut?
Kutsuin sinua.
Veljeni...
Mikä on hätänä?
Onko Gracchuksella uusi rakastaja?
En tiedä.
Luulin, että olit hänen lumoissaan.
Hän tartuttaa jokaisen.
Senaatin täytyy supistua -
ja hänen vuodattaa verta.
Hyvin pian.
Mutta ei tänä yönä.
Muistatko mitä isä sanoi kerran?
''Vain unelma -
''pelokas unelma -
''elämä on.''
Uskotko, että se on totta?
En tiedä.
Luulen, että se on.
Vain sinä voit jakaa sen kanssani.
Avaa suusi.
Tiedät, että rakastan sinua.
Ja minä sinua.
Ulos, kaikki ulos!
Liikettä!
Onnitteluni, kenraali.
Teillä on päättäväisiä ystäviä.
Veljeni vangitsi Gracchuksen.
Emme voi odottaa. Lähdet tänä yönä.
Proximo saapuu keskiyöllä ja vie sinut portille.
Palvelijasi Cicero odottaa hevosten kanssa.
-Sinäkö järjestit kaiken? -Kyllä.
Otat liian suuren riskin.
Minulla on paljon pelissä.
Sinulla ei ole mitään pelissä.
Rakastat poikaasi. Olet voimakas hänen vuokseen.
Olen väsynyt olemaan voimakas.
Veljeni vihaa koko maailmaa ja sinua eniten.
-Koska isäsi valitsi minut. -Ei.
Koska isäni rakasti sinua.
Ja koska minä rakastin sinua.
Kauan sitten.
Olinko erilainen silloin?
Nauroit enemmän.
Olen ollut yksin koko elämäni -
paitsi sinun kanssasi.
Minun täytyy mennä.
Niin täytyy.
Siitäs saat.
Sainpas sinut!
-Eikö ole myöhäistä leikkiä legioonalaista? -En ole legioonalainen.
-Et ole legioonalainen? -Olen gladiaattori.
Gladiaattori?
He taistelevat vain kisoissa.
Etkö mieluummin olisi suuri soturi kuten Julius Caesar?
Olen Maximus, Rooman pelastaja!
Rooman pelastaja?
Kuka niin sanoi?
Missä Lucius on?
Keisarin kanssa.
-Hän ei voinut. -Kyllä voi.
Hän otti sen korista -
puristi sen rintaansa, sydämensä päälle.
-Se siis puri häntä rintaan? -Kyllä.
Katsos Lucius, joskus kuninkaalliset naiset -
tekevät outoja asioita rakkauden vuoksi.
-Minusta se on typerää. -Niin minustakin.
Liity seuraamme, sisko.
Olen lukenut Luciukselle.
-Minäkin olen lukenut. -Niin.
Viisas pieni poika. Sinusta tulee hyvä keisari.
Olemme lukeneet Markus Antoniuksen retkistä Egyptiin.
Kuningatar tappoi itsensä käärmeellä.
Odota kun kuulet, mitä esi-isillemme tapahtui.
Jos olet oikein kiltti, kerron keisari Claudiuksesta.
Hänet petettiin -
kaikkein lähimpien toimesta.
Omaa verta ja lihaa.
He supisivat pimeillä käytävillä -
liikkuivat öisin -
muodostivat salaliiton ja juonittelivat.
Mutta Claudius aavisti, että jotain oli tekeillä.
Hän tiesi, että muurahaiset ahersivat.
Yhtenä iltana hän istahti yhden heistä seuraan -
katsoi häneen -
ja sanoi:
''Kerro mitä olet puuhaillut -
''pikku muurahainen -
''tai tapan kaikkein rakkaimpasi.
''Katsot kun kylven heidän veressään.''
Keisarin sydän oli murtunut.
Pieni muurahainen oli haavoittanut häntä syvemmin kuin kukaan muu.
Mitä luulet että tapahtui?
En tiedä, eno.
Pikku muurahainen kertoi kaiken.
Avatkaa keisarin nimessä!
Proximo!
Avatkaa portit keisarin nimessä!
Portit auki!
Portit auki, Proximo!
Haluatko kuolla, vanhus?
Tässä.
Kaikki on valmiina.
Näyttää, että olet voittanut vapautesi.
Onko sinusta tulossa hyvä mies?
-Juba. -Keisarin viholliset kuolevat!
Avatkaa portit!
Vetäkää!
Muodostakaa linja vasemmalle!
Olkaa varovaisia, tarvitsen vain sekunnin.
Ellette tahdo ottaa osaa, palatkaa selliinne.
Odotamme sinua tässä, Maximus.
-Voima ja kunnia. -Mene.
Voima ja kunnia.
Tähdätkää!
Varjoa ja tuhkaa.
Maximus!
Anna anteeksi.
Se on tehty.
Entä sisarenpoikani?
Entä hänen äitinsä?
Pitäisikö heidän kokea sama kohtalo?
Vai olisinko armollinen?
Commodus Armollinen.
Lucius pysyy kanssani.
Ja jos hänen äitinsä -
vilkaiseekaan minuun -
hiukankaan halveksien -
Lucius kuolee.
Jos hän päättää ryhtyä jaloksi -
ja riistää oman elämänsä -
Lucius kuolee.
Mitä sinuun tulee -
tulet rakastamaan minua -
kuten minä olen rakastanut sinua.
Synnytät minulle perillisen puhtainta verta -
niin että Commodus -
jälkeläisineen on vallassa tuhat vuotta.
Enkö olekin armollinen?
Maximus!
Olen sotilas. Noudatan määräyksiä.
Häntä voimakkaammille ei tapahdu mitään.
Maximus!
Kansa haluaa sinut.
Kenraali josta tuli orja.
Orja josta tuli gladiaattori.
Gladiaattori joka uhmasi keisaria.
Koskettava tarina.
Mutta ihmiset haluavat tietää, miten tarina päättyy.
Vain loistokas kuolema kelpaa.
Mikä olisikaan loistokkaampaa -
kuin haastaa keisari itse?
-Taistelisitko minua vastaan? -Miksipä en?
Luuletko minun pelkäävän?
Luulen, että olet pelännyt koko elämäsi.
Toisin kuin Maximus Voittamaton, joka ei tunne pelkoa?
Tunsin miehen joka sanoi: ''Kuolema hymyilee kaikille.
''Voimme vain hymyillä takaisin.''
Haluaisin tietää -
hymyilikö ystäväsi kuollessaan?
Sinä tiedät paremmin.
Hän oli sinun isäsi.
Tiedän, että rakastit isääni.
Niin rakastin minäkin.
Se tekee meistä veljet.
Hymyile minulle, veli.
Pukekaa haarniska ja peittäkää haava.
Kehään!
Miekka, Quintus!
Anna miekkasi!
Miekka! Antakaa miekka!
Miekat tuppeen!
Maximus.
Quintus.
Vapauta mieheni.
Senattori Gracchus palautetaan valtaan.
Oli unelma nimeltä Rooma.
Se toteutetaan.
Nämä olivat Marcus Aureliuksen toiveet.
Vapauttakaa vangit! Menkää!
Maximus.
Lucius on turvassa.
Mene heidän luokseen.
Olet kotona.
Onko Rooma yhden hyvän miehen elämän arvoinen?
Uskoimme niin kerran.
Uskotaan niin jälleen.
Hän oli Rooman sotilas.
Kunnioittakaa häntä.
Kuka auttaa minua kantamaan?
Nyt olemme vapaat.
Tulen näkemään sinut jälleen.
Mutta en vielä.
En vielä.